Semináře opět probíhají formou dílny čtení.
Studenti si do semináře nosí dětské knihy, které si vybírají ze seznamu doporučené četby (částečně mohou volit i na základě svých zájmů a preferencí mimo seznam). Tyto knihy v semináři (nejméně 20 minut) čtou. Čtení knih předchází minilekce (často v podobě práce se společným textem) zaměřená na některou významnou složku díla (např. postava, vypravěč, kompozice apod.) či na dílo jako celek (smysl textu, autorský záměr, hodnocení textu čtenářem).
Následně (na základě zadaných úkolů) o přečteném diskutují ve dvojici, své knihy představují v plénu semináře (vzájemně si je doporučují) a hovoří o tom, co o své knize při plnění úkolu zjistili.
Hlavním cílem semináře je, aby se studenti kvalitativně posunuli v reflektováních svých čtenářských zážitků, aby „zcitlivěli“ vůči knihám, aby si pozorně všímali dílčích významů (měli by se tedy naučit, čeho a proč si lze v literárních dílech všímat) a skládali z nich smysl díla, aby si zvnitřnili jazyk, který je pro hovory o knihách potřeba – a to vše s ohledem na své budoucí žáky.
Poslední úprava: Laufková Veronika, PhDr., Ph.D. (11.09.2022)
Literatura
(1) ČEŇKOVÁ, J., MATOUŠEK, P. a Komise pro dětskou knihu Svazu českých knihkupců a nakladatelů a IBBY. Nejlepší knihy dětem. Výběr z českých knih pro děti a mládež 2014/2015. [online] [cit. 2015-18-11]. Dostupné z www: < http://www.nejlepsiknihydetem.cz/
(2) FOSTER, T. C. Jak číst romány jako profesor. Brno: Host, 2014. ISBN 978-80-7294-929-8.
(3) MANDYS, P. a kol. 2 x101 knih pro děti a mládež. Praha: Albatros 2013.
(4) MOCNÁ, D., PETERKA, J. a kol. Encyklopedie literárních žánrů. Praha, Litomyšl: Paseka 2004.
(5) PETERKA, J. Teorie literatury pro učitele. Mercury Music & Entertainment: Úvaly, 2007.
(6) HRABAL, J. Jak Rozumět Literárnímu Vyprávění? Praha: Nová škola, o.p.s., 2021.
+ seznam literatury pro děti (aktualizovaný na začátku každého akademického roku)
Poslední úprava: Laufková Veronika, PhDr., Ph.D. (11.09.2022)
Podmínky zakončení předmětu
Požadavky ke zkoušce z Literatury pro děti II (F. Komberec, V. Laufková)
1. Docházka – můžete dvakrát neomluveně chybět
2. Četba 15 dětských knih: předkládáte 5 anotací ke knihám (dle formuláře, se kterým budete seznámeni na semináři) a k 10 knihám Vámi vybranou jednostránkovou ukázku textu. Nad jednu z nich bude probíhat rozprava - viz dále (bod 3).
Předkládáte seznam 15 přečtených knih a ukázek z knih LPD, přičemž postihnout byste měli celkem 6 různých kategorií.
Knihy by měly být určeny pro děti mladšího školního věku (prvostupňové čtenáře) na různé úrovni čtení a také rozmanitých zálib. Alespoň jedna kniha by měla být vydána po roce 2010. Počítejte prosím s limitem maximálně 2 knihy od jednoho autora v seznamu.
V seznamu vyznačte, které knihy jste četli na základě vlastního výběru, ostatní knihy rozdělte podle oblastí.
Jednotlivé tituly prosím přesně citujte (www.citace.com).
Ukázky prosím odevzdávejte v průběhu semestru, nejpozději týden před zkouškou.
3. Kritéria ke zkoušce: Na zkoušce by každý z Vás měl samostatně hovořit v rozsahu 4–7 minut o vybraném úryvku dle kritérií níže.
Kritéria hodnocení
Splnění daného kritéria
Částečné splnění kritéria
Nesplnění kritéria
1.
Téma
Situace
Atmosféra
Student (S) stručně shrne, co ukázka říká: u prózy uvede postavy, děj, časoprostor, u lyrické básně postihne situaci, atmosféru a zachycené pocity. Výstižně okomentuje, jak zapadá do kontextu ostatního děje/ostatních textů ve sbírce.
Studentovo shrnutí je příliš obsáhlé, nebo příliš stručné (přebývají v něm informace, nebo ty podstatné chybějí). Nebo okomentuje pouze částečně, jak zapadá do kontextu ostatního děje/ostatních textů ve sbírce, netvrdí však nic mylného.
S neshrne, nebo nepostihne, co text/kniha říká. Nebo neokomentuje, jak zapadá do kontextu ostatního děje/ostatních textů ve sbírce, případně se mýlí.
2.
Jazykové prostředky
Kompozice
S vystihne a pojmenuje, které rozmanité prostředky autor používá, aby vyjádřil/umocnil své sdělení. Doloží je příklady z ukázky. Vyjádří se výstižně o kompozici knihy jako celku.
S pouze částečně vystihne, jakých prostředků autor používá, aby vyjádřil/umocnil své sdělení. Některé zásadní prostředky podílející se na smyslu opomine. Nedokáže je pojmenovat nebo je nedoloží příklady. Nebo se vyjádří ke kompozici knihy jako celku jen částečně, netvrdí však nic mylného.
S se k formě nevyjádří. Nebo se k ní vyjádří příliš povrchně, příliš všeobecně či bez porozumění. Nebo se nevyjádří ke kompozici knihy jako celku, případně se mýlí.
3.
Hlavní myšlenka
Autorský záměr
Velký prožitek
S vystihne, co znamená to, co ukázka říká. U prózy či epické básně vystihne hlavní myšlenku ukázky a její autorský záměr. U lyrické básně vystihne velký prožitek, který je v ní zachycen, a stanovisko básníka.
Obojí výstižně okomentuje, doloží příklady z ukázky.
S vystihne, co znamená to, co ukázka říká, jen částečně. U prózy/u lyrické básně vystihne hlavní myšlenku ukázky a autorský záměr/velký prožitek a stanovisko autora, ale neokomentuje je, nedoloží příklady z knihy. Nebo vystihne pouze myšlenku ukázky/velký prožitek a komentuje ji/ho, ale opomene autorský záměr/stanovisko autora, nebo naopak.
S nevystihne to, co znamená, co ukázka říká. U prózy/u lyrické básně neformuluje hlavní myšlenky ukázky a její autorský záměr/velký prožitek/stanovisko básníka, nekomentuje je, nedoloží příklady z knihy. Nebo formuluje myšlenky a záměry/velký prožitek a stanovisko básníka, které se smyslem textu míjejí.
4.
Výběr ukázky s ohledem na cílovou skupinu žáků
S vybere ukázku, která je ucelená, přiměřeně rozsáhlá a náročná ve vztahu ke zvolenému ročníku/věku žáků. Ukázka by měla být pro žáky podnětná a působivá. Zdůvodní, pro jak staré žáky bude ukázka podnětná a působivá, svá tvrzení podloží argumenty.
S vybere ukázku, která je ucelená, přiměřeně rozsáhlá a náročná ve vztahu ke zvolenému ročníku či věku žáků a která může být pro žáky podnětná a působivá, ale nezdůvodní, proč je pro ně podnětná a působivá. Nebo jeho zdůvodnění nevystihuje, v čem je pro žáky zvoleného věku skutečně podnětná a působivá.
S vybere ukázku, která není podnětná a působivá. Nebo vybere ukázku, která není ucelená, přiměřeně rozsáhlá a náročná pro děti daného věku či ročníku.
5.
Rozsah
5. S dodrží rozsah: min. 4 minuty a max. 7 minut
S přesáhne max. rozsah.
S nedodrží min. rozsah.
6. Vyjadřování
6. S se vyjadřuje náležitě vzhledem ke komunikační situaci, používá kultivovaný jazyk, vhodnou terminologii, projev je bez výplňkových slov.
S se převážně vyjadřuje náležitě vhledem ke komunikační situaci, nicméně jeho/její projev vykazuje dílčí nedostatky.
S se vyjadřuje nenáležitě vzhledem ke komunikační situaci, jeho/její projev vykazuje výrazné nedostatky.
Poslední úprava: Laufková Veronika, PhDr., Ph.D. (12.09.2023)